Нові семантичні відтінки літературної фразеології: "Чорна рада" П. Куліша - Сизонов, Дмитро (Актуальні проблеми української лінгвістики: теорія і практика, 2019)
У статті розглядаються стилістичні трансформації фразеологізма літературного походження чорна рада, який у масовій свідомості пов’язується з: а) однойменним романом-хронікою П. Куліша; б) історичною подією, що номінується як Ніжинська рада 1663 року; в) узурпацією влади в добу козацтва та подальшої "руїни" (економічного занепаду української держави). В новий час фразеологізм може розглядатися в інших актуалізованих контекстах, передусім політичних. Для унаочнення деактивації поняття ЧОРНА РАДА використані тексти медійної комунікації як однієї з домінантних сфер сучасного соціуму. В дослідженні подаються дані електронних пошукових систем, в яких аналізований фразеологізм виступає певним маркером часу. Найбільша медійна рефлексія до фразеологізма спостерігається в періоди соціальних зрушень: масових акцій та революцій (2004 та 2014 рр.), парламентських криз (2006, 2014 та 2019 рр.), а також при зміні президентів та/чи політичного курсу країни. Фактично, аналізований фразеологізм виступає певною ідеологемою сучасної політичної України. Для доведення цього був використаний метод медіамоніторингу (дозволив коректно схарактеризувати роль фразеологізма і його стилістичної трансформації в жанровому синкретизмі) та статистичний метод (підтвердив зроблені висновки та допоміг визначити семантичні домінанти фразеологізма в медіа). Проаналізовано широкий дериваційний потеннціал досліджуваного фразеологізма, що веде і до зміни в семантиці, і до еволюції української літературної мови в цілому. Звертається увага на нові семантичні відтінки аналізованого фразеологізма, що пов’язуємо з: а) оновленням мовного ресурсу в медіакомунікації, б) розширенням світового інформаційного поля, в) корегуванням ціннісних орієнтирів українців, г) зміною політичної ситуації в країні. Фразеологізм ЧОРНА РАДА, таким чином, виступає реультативним стилістичним ресурсом для опису політичної ситуації, а його семантична трансформація підсилює медіавплив на реципієнта, враховуючи його фонові знання.